25.000 Romanian
Psycho IV
Ești în direct.
Salut John, îmi cer scuze că te-am făcut să aștepți.
Alo?
A știut mereu că am să o omor într-o bună zi. Spunea mereu:
"Într-una din zilele astea ai să mă împuști, nu-i așa?"
Iar apoi spunea: "Și știi ceva? Vei rata împușcătura."
Ultimele ei cuvinte au fost: "N-ai să realizezi niciodată nimic."
S-a înșelat și în privința asta.
Sunt un criminal. Mi-am ucis propria mamă.
Asta trebuie să fie o realizare, nu-i așa?
În cazul în care abia acum ați schimbat frecvența,
tânărul pe care tocmai l-ați auzit, e Raymond Linette, eliberat pe cauțiune,
după ce a făcut 4 ani de închisoare pentru matricid. Așa i se spune când îți omori mama
Și matricidul e subiectul despre care vorbim în seara asta la emisiunea lui Fran.
Invitații noștri sunt dr Leo Richmond, psihiatru și autorul volumului
"Ucigașii de mame: Băieții care își ucid mamele."
Dr Richmond se află aici ca să ne ajute să aflăm ce îi determină pe aceștia s-o facă.
Dl George Emeric, bunicul ucigașului de mamă, eliberat pe cauțiune
și bineînțeles, și Raymond.
Raymond, poți să ne vorbești despre ceea ce te-a determinat să faci ce ai făcut.
Vorbesc despre asta mereu, în ultimii 4 ani. Face parte din terapia de la Sedonia.
S-au făcut multe plângeri la adresa unor închisori de genul ăsta.
Vă referiți la faptul că pun în libertate ucigașii prea repede?
Rata de recidivism al Sedoniei este de aproape 60%.
Am ieșit doar datorită bunicului meu.
Dle Emeric, dvs sunteți bunicul din partea mamei, al lui Ray?
- Da. - Asta înseamnă că v-a ucis fiica.
Da, așa e.
Și cu toate astea i-ați facilitat ieșirea pe cauțiune primindu-l acasă,
în aceeași casă unde a crescut fiica dvs.
În aceeași cameră chiar.
Puteți să ne spuneți cum vă simțiți în privința asta?
Cu siguranță că v-ați iubit fiica.
A fost o târfă de înaltă speță care nu a meritat un băiat precum Raymond.
Marilyn, ești în direct.
Mă numesc Marilyn și aș vrea să îl întreb pe dr Richmond:
Fetele nu își omoară mamele?
După cum se vede, anumite chestii nu sunt valabile și în cazul fetelor.
Adică ele niciodată...
Ba da. Dar nu la fel de des precum o fac băieții.
Poate fetele sunt prea deștepte pentru a fi prinse.
Nu am statisticile în privința matricidelor din partea femeilor.
Am scris despre băieți, pentru că ei reprezintă sfera mea de expertiză.
Așadar doctore, cum a ajuns aceasta să fie sfera dvs de activitate?
Prima mea implicare într-o crimă e unei mame a avut loc acum exact 30 de ani în urmă.
Un tânăr s-a transformat în mama lui, datorită vinei pe care o purta că o ucise.
- S-a transformat în ea? - S-a îmbrăcat ca ea, vorba ca ea,
a ucis ca ea, doar pentru a crea iluzia că ea era încă în viață,
că nu comisese matricidul.
După cum am spus și atunci, matricidul e probabil cea mai grea crimă de suportat
și cel mai greu de suportat, de fiul care o comite.
Raymond Linette trebuie să fie acasă la ora 10, o condiție a eliberării pe cauțiune.
Raymond, dle Emeric, vreau să vă mulțumesc
pentru că ați fost alături de noi.
- Dr Richmond, dvs mai rămâneți, nu-i așa? - Bineînțeles.
Următorul apelant, sună pentru prima dată, din...
Nu dai nici nume bănuiesc, nu?
Trebuie să-ți spunem cumva.
Puteți să-mi spuneți... Ed.
Continuă, Ed.
Îți ascult emisiunea în fiecare seară. E una din plăcerile care le ai când
ești ieșit pe cauțiune.
- Și tu ai fost în Sedonia? - Într-un loc asemănător aceluia.
Dar nu m-am gândit că vei face o emisiune cu atâta relevanță personală.
- Ai vreo întrebare pentru dr Richmond? - Îi place să se audă cum vorbește, nu?
De unde suni, Ed?
Ed?
Am sunat pentru că subiectul emisiunii tale din seara asta e
ceea ce îi face pe băieți să își omoare mamele.
Dar până acum, invitații tăi nu ne-au dat nicio explicație în privința asta.
M-am gândit că te-aș putea ajuta. Sunt un membru din...
Cum îi spunea? Un membru din "sfera" lui.
Vrei să spui că ți-ai ucis mama, Ed?
Am ucis înainte,
iar acum va trebui s-o fac din nou.
Câți ani aveai când ți-ai ucis mama, Ed?
Am ucis și alte femei.
Prima, a fost o fată care a vrut doar să facă sex cu mine.
A vrut să facă sex cu tine? Ăsta e motiv de crimă?
Din punctul de vedere al mamei mele, a fost.
Bei și tu?
Nu, mulțumesc.
- Dar n-am nimic. - Nu asta am vrut să spun.
Pari bucuros că mă vezi.
- Oricine ar fi. - Haide!
Hai să mergem să vedem focul de artificii din parc!
Nu pot să plec de aici.
Știi ce mă fascinează la tine? Felul cum ții totul pentru tine.
- Pariez că știi să ții un secret. - Despre ce?
Te incită artificiile?
Nu în mod excesiv.
În mod excesiv... Îmi plac cuvintele sexy!
N-am mai auzit o fată să vorbească așa ca tine, până acum.
Cred că le putem vedea de aici.
Cel mai bun loc ar fi cel de sus. Camera aia de sus.
Aia e camera mamei.
E în pat.
- Doarme? - Probabil că da.
N-a prea fost în apele ei în ultima vreme.
Îmi arăți camera ta?
Nu cred că mamei i-ar place să strecor o fată în camera mea.
Atunci ar fi bine să mergem acum, până încă doarme.
Vrei și tu, nu-i așa?
Hai să mergem în birou.
Unde? Pe podea? Ce fel de fată crezi că sunt?
- E un salon în spate. - Băiete!
- Avem o toaletă înfundată aici! - Vin imediat.
Du-te!
Așteaptă în salon.
Da!
Ce faci aici?
- Ce naiba faci? - Voiam să te sperii doar. Fricosule!
- De ce te îndreptai spre camera mamei mele? - Am crezut că e a ta.
O să o trezim pe mama ta.
Pe aici!
E sufocant aici!
Nu te fac să te simți jenat, nu-i așa?
- Ce e? - Mi se pare că am auzit...
Desfă-mi-l.
Lasă-mă pe mine.
Ai vrea să îi atingi...
Nu-i așa?
Pune-i jos.
Au un miros frumos?
Nu în mod excesiv.
- Ai auzit? - Sunt artificiile.
Ar fi bine să mă duc să verific. Să mă asigur că e bine.
Mama ta?
- Vrei să stai aici, te rog? - Din moment ce ai zis "te rog"...
Scoate târfa aia din casa mea!
Nu e o târfă, mamă.
Am spus să scapi de ea! Sau vrei să o fac eu?
Nu, mamă. Am să scap eu de ea.
- Omoar-o! - S-o omor?
Nu pot. Nu! Nu, nu pot!
În regulă, am s-o fac eu în locul tău.
Vino aici, Norman. Pune-ți urechea lângă buzele lui mama.
Vino mai aproape de mine.
Nu putem aduce femei în casă. Ascultă-mă.
Ești băiatul meu și vreau să rămâi așa.
Ești cel mai bun prieten al meu.
Un băiat și mama sa trebuie să fie apropiați.
Norman!
Norman, știu că ești singur acolo.
Mamă! Dumnezeule, mamă!
Sânge! Sânge!
Asta a fost prima dată
când ai vorbit cu un cadavru?
De fapt, am început să conversăm imediat după ce am omorât-o.
Dar nu puteam să îmi fac vocea să sune la fel de mieroasă ca a ei.
Era moartă, iar în mintea mea, îmbătrânise.
Spune-mi ceva, Ed. Unde locuiai când ai început să devii ucigaș de mame?
- Ce are geografia de-a face cu asta? - De ce nu-mi răspunzi?
Poate nu crede că e important.
Ed, suntem nerăbdători să facem puțină lumină în acest subiect greu de suportat...
Alo?
- Ești bine? - Da, doar că m-am tăiat.
- Rău? - Nu. E ceva în neregulă?
- Ia ghici ce nu am avut timp să iau azi? - Tortul.
Îmi pare rău. Poți să îl iei tu?
Pot să fac eu unul rapid.
Da, dar n-ai fi spus asta, dacă ți-aș fi cerut eu.
Nu mă pricep prea bine la glazură.
- Deci? Mergi să-l iei? - Probabil că e închis deja.
Nu. E deschis non-stop.
Se va arde cina dacă merg.
Oricum, nu aduce ghinion dacă merg singur să îmi iau tortul de ziua mea?
Am să sun să văd dacă mi-l pot trimite aici. Pot să-l țin la rece, jos.
- Ești supărat? - Pentru?
Despre ce am vorbit înainte.
Vestea bună.
Dacă e așa bună, de ce aș fi supărat?
Va fi bine, Norman. Vei vedea.
Arde ceva. Ne vedem în curând.
... și autorul cărții "Ucigașii de mame".
În ora ce a trecut, am avut un apelant pe nume Ed, care spune că și-a omorât mama.
Speram să ne mai sune.
Ed, dacă asculți, ne-ar face plăcere să ne mai suni,
pentru că, ei bine, ai trecut prin asta.
E "La taifas cu orașul"...
KTK AM.
KTK, cu ce vă putem ajuta?
Ed! Stai puțin.
Minunat! Bine ai revenit, Ed.
- Mulțumesc. - Vrei să ne spui despre mama ta? Cum...
te-a determinat să devii ceea ce ai devenit?
Nu, n-a fost vina ei.
A fost un "produs" al timpurilor ei, era represiunilor sexuale.
Le faci să sune de parcă au fost în era Victoriană.
- Astea s-au întâmplat în secolul ăsta? - Ed, spuneai că...
- Că mama mea nu a fost în totalitate rea. - Bănuiesc că nicio mamă nu e.
Apelantul nostru e nerăbdător să ne dea niște detalii despre aceasta.
- Ce îi face pe băieți să își omoare mamele. - Așa e. Ed...
Ce vrem noi să știm, e ce ți-a făcut ea ție.
Te-a sufocat cu prea multă dragoste, așa cum fac unele mame cu copiii lor?
Nu în mod excesiv.
M-a făcut să mă simt nesigur doar.
Nu am știut niciodată la ce să mă aștept din partea ei.
Un moment era bună, iar apoi brusc, devenea... rea.
La fel a fost și cu tatăl meu. Cu el însă, a fost și...
Știți voi, frigidă.
Vorbești cu drag de ea, Ed. Cred că ai iubit-o foarte mult.
Cea mai bună prietenă a unui băiat, e mama lui.
Dar tatăl tău? Pentru el ce ai simțit?
A murit când aveam 6 ani.
A fost înțepat mortal de albine.
I-au înțepat ochii, nările, chiar și interiorul gurii.
Eram îngrijorat în privința mamei, când îl vedea întins în cutia aia.
Arăta oribil,
au trebuit să îi acopere fața cu o batistă de mătase.
Mă simțeam rău stând acolo, mai ales pentru că vedeam cum arăta mama.
Felul cum arăta influența starea mea de spirit din fiecare moment.
Și arăta foarte tristă, în negru toată.
Eram prea șocat să râd.
De obicei nu mă gâdil foarte tare, dar de data asta...
N-am putut să mă abțin și am bufnit în râs.
N-ai puțin respect pentru morți?
De parcă ar fi fost vina mea.
M-a sunat Connie și m-a rugat să îți spun că vor aduce tortul.
- A spus că la tine sună ocupat. - Mulțumesc, dnă Lane.
N-am știut că e ziua ta, Norman.
S-ar putea să am ceva pentru tine.
- E în regulă. Vă rog, nu vă deranjați. - Nu mă deranjează să mă deranjez.
Mulțumesc, dnă Lane.
Să ne întoarcem la "La taifas cu orașul" cu Fran Ambrose.
- Continuă, ascultătorule. - Sună de parcă nu ar trebui să îmi gâdil
- copilul, că mă va omorî când va crește. - Poate că ar trebui să ne oprim aici.
Orice ai face, nu-l lăsa pe tipul ăsta să scape.
Nu, Ed, ascultă! Ce-ar fi să ne spui câteva lucruri bune despre mama ta, vrei?
Lucruri bune?
Avea cel mai frumos păr din lume.
Dar de obicei îl purta prins la spate și strâns.
Dar câteodată, când eram singuri...
Își lăsa părul, un păr lung crescut mulți ani.
Știu că privind din altă prismă, băiețeii sunt mici.
Dar într-o bună zi, ei pot...
Într-o bună zi, băiețeii... poți fi uriași.
E frumos... poetic.
Sunt Fran Ambrose, la KTK, "La taifas cu orașul."
În seara asta vorbim cu un ascultător care spune că și-a omorât mama.
Și pe prietenul ei.
A abuzat și el de tine? Prietenul mamei tale?
Nu.
Dar nu avea nevoie de el.
Nu i-a făcut viața mai bună, atunci când tot ce avea era...
Eram... eu.
Eu eram bărbatul în casă. Așa obișnuia să îmi spună.
Am condus motelul de unul singur, încă de când aveam 15 ani.
Depindea de mine. Mai ales când era speriată.
Îi era frică de moarte de fulgere și tunete.
Norman, vino încoace!
Nu, nu cu hainele alea ude! Dă-le jos!
Acum, ia-mă în brațe!
Dintr-o dată, în acea noapte, am realizat că sunt... cred că ați putea spune
că crescusem prea mult unde nu trebuia.
Ce e cu tine?
Norman?
Norman!
Ce e cu tine? Ți-e rău?
E de mirare că nu ai 101 de boli exotice, stând în mizeria asta!
Mamă, du-te înapoi în pat. Ai să răcești.
De parcă ți-ar păsa prea mult. Câteodată cred că mă urăști.
N-aș putea niciodată să te urăsc. De ce spui asta?
Fugi de mine mereu. Exact când am mai mare nevoie de tine.
Nu știu de ce, într-o noapte ca...
Ce e asta?
Porc ce ești! Du asta la gunoi!
Nu! Du-te așa cum ești!
Poate ploaia va spăla mizeria din capul tău.
Porcule! Porc mizerabil ce ești! Porc mizerabil și curvar ce ești!
Câteodată îmi doresc să fi fost mai dură cu tine.
Aș vrea să-i pun o întrebare sau două lui Ed.
- Ești de acord, Ed? - Poate.
Acest abuz al mamei tale asupra ta...
Nu te-a deranjat atâta timp cât era vorba doar de voi doi. Asta încerci să spui?
Așa rău cum a fost, a fost bun, poate chiar plăcut,
până a adus acasă un prieten?
Se poate să fi fost vorba de puțină gelozie, Ed?
Dacă doctorul încearcă să facă din asta un fel de tragedie incestuoasă,
- spune-i s-o lase baltă, Fran. - Las-o baltă, doctore.
Dacă ar fi fost vorba despre așa ceva, nu le-aș fi omorât și pe celelalte femei, nu?
Câte ai omorât? Mai ții minte?
- Fran?. - Sunt aici.
Autoritățile cred că "problema" mea e o chestie de genetică.
Adică, felul în care te-au tratat părinții tăi, nu are nimic de a face cu ce ai devenit
Chiar nimic.
Dar tu știi mai bine, nu-i așa, Ed?
Într-o zi, am venit mai devreme de la școală și am văzut-o pe mama mea că intră
într-o cabină, așa că am intrat și eu și...
am tras cu ochiul printr-o gaură pe care o făcuse tatăl meu.
Așadar, ai tras cu ochiul și ce ai văzut că făcea mama ta?
Își pierdea mințile.
Te-a prins vreodată mama ta când o spionai?
Dumnezeu știe ce mi-ar fi făcut.
Cruzimea ei putea veni direct din suflet.
Vara de dinainte să o omor a fost cea mai călduroasă din câte știam.
Mama mea ura căldura. O făcea să se simtă...
ca un câine.
L-am făcut cu câteva picături de vanilie, exact așa cum îți place.
Am să mor de la căldura asta. Îți vei dori să fi fost mai drăguț cu mine.
Unge-mă cu niște apă din flori de portocală.
- Cu ce să te ung? - Cu degetele.
Asta dacă nu te dezgustă pielea mea.
- Te dezgustă? - Nu. Bineînțeles că nu. Nu fi prostuță.
Atunci nu fi tu prostuț. Unge-mă!
Dă-mă pe picioare prima dată.
Începe de la glezne. Găsește-mi pulsul.
Copil neatent ce ești! Verși apa mamei din flori de portocale.
- Neatentule! - Am să îți cumpăr altă sticlă, serios!
Dă-te jos de pe mine!
Ai să uiți odată pentru totdeauna de nenorocita aia de "chestie" a ta!
Ai să uiți și că o ai. M-ai înțeles, băiete?
Așa! Asta o să te ajute să uiți. Vezi? Uită-te la tine, băiete!
Fată! Da, fată!
- Fetița mamei! - Nu, nu sunt!
Nu, mamă, te rog!
Mamă!
Te rog, mamă! Nu mă lăsa aici!
Poftim. Ia asta. Vei avea nevoie de el. Ai să stai închis aici, până când
vei învăța să nu o contrazici pe mama ta când îți spune că ești fată.
Probabil că te va trece la toaletă. Să stai ghemuit.
Doar la atât e bună chestia aia, să facă pipi. Ai înțeles, dragă?
Răspunde-mi! Ai înțeles, Norma?
Te rog! Mamă!
Nu mă lăsa!
Te rog!
Te rog Doamne, n-o lăsa să mă lase aici!
Mamă! Te rog! Mamă!
Nu...
Te rog Doamne, n-o lăsa să mă lase aici! Te rog! Mamă! Mamă!
Ed, ești acolo?
Ed, ești bine?
Ed?
- Am zis da. - Nu te-am auzit.
Am dat din cap.
Nu putem auzi asta.
Îmi cer scuze.
Vin imediat.
Subiectul de mâine la emisiunea lui Fran va fi "Dreptatea sau nedreptatea de a trăi."
Fran vorbește de avort cu arhiepiscopul Anthony Taylor,
la KTK, "La taifas cu orașul."
Mike, ia auzi! Spune-i ce mi-ai spus și mie.
Tipul ăsta, care își spune Ed... Am pus lucrurile cap la cap,
mama, prietenul, motelul, celelalte crime...
- Și sunt convins că e Norman Bates. - Cel despre care ne-ai spus în începutul
- emisiunii, că a devenit mama lui. - Scutiți-mă!
Idea e că fiecare amenințare pe care o face Norman Bates, trebuie luată în serios.
- A spus: "Acum va trebui să ucid din nou." - Va trebui să îl fac să spună pe cine.
- Cum intenționezi să faci asta? - Nu știu. În felul meu, cred.
Asta înseamnă că îl va întreba direct.
Dacă ai ascultat ce a spus, ai văzut că nu place să fie întrebat direct.
Lasă-mă pe mine să vorbesc cu el. Cred că știu cum să îl fac să vorbească.
Amintește-ți că eu l-am examinat imediat după ce a ucis-o pe fata aia în duș.
- N-ar trebui să sun la poliție? - De ce? N-a făcut nimic încă.
Nici măcar nu știm dacă tipul ăsta e Norman Bates.
Și dacă e?
Ar putea fi important pentru noi să știm unde e. Unde e locul ăsta?
Fairvale, California.
- Sună pe cineva de acolo. Dar nu poliția. - Ziarul?
O idee bună. Și află dacă mai e la motelul ăla. Nu implica pe nimeni încă.
Să păstrăm "problema" asta pentru noi deocamdată.
Am revenit. Sunt Fran Ambrose la KTK, "La taifas cu orașul."
Spune-mi ceva, Ed: când te-a castrat mama ta, în felul în care a făcut-o
M-a castrat?
E doar o exprimare. Cred că ai simțit că vrei s-o omori atunci.
N-am simțit niciodată că aș omorî-o. Nici pe ea, nici pe altcineva, de fapt.
Dar ai omorât-o. Ai omorât și alte femei. Iar acum ne spui că mai vrei să omori una.
Ticălosul ăla îl va face să închidă.
Ascultă, Fran.
Poate că ar trebui să ofer altui ucigaș de mame, șansa de a te suna
să vorbească.
Ed, când ai omorât-o? La 3, 4 ani după ce ți-a făcut asta?
N-a trecut așa mult. După aproximativ un an.
- Ce s-a întâmplat? Ce-am făcut? - Nimic! Nimic! Nimic!
- Atunci de ce mă lovești? - Pe cine altcineva pot lovi?
N-au s-o facă pe autostradă, nu, pentru că atunci lumea încă va putea să ne vadă.
Va fi la kilometri depărtare. Nimeni nu va știi că suntem aici.
Ne scot din afaceri.
Ce vom face? Cum vom trăi? Ești...
Ești exact ca tatăl meu! N-ai pic de milă niciodată!
- Îmi pare rău. - Pentru ce? La ce ești bun dacă
- nu poți avea puțină milă? - Dar nu știu cum.
Știi doar să creezi probleme.
Din cauza ta vezica mea e spartă. De aia nu pot ține apa. De aia fug la toaletă.
- Știai asta? - Da.
Am fost bine până să te nasc pe tine. Tu mi-ai provocat multe stricăciuni.
Ar fi trebuit să scap de tine în ziua când am aflat că sunt însărcinată.
Nimic din ce ai făcut nu își merita efortul după toate câte le-am pătimit cu tine.
Niciun nenorocit de lucru.
Trebuia să te omor din pântece. Tu cu siguranță m-ai omorî să scapi din asta.
A fost îngrozitor.
N-a fost mereu așa. Tu nu ai cunoscut-o.
- Mama mea a fost o femeie remarcabilă. - Atât de remarcabilă încât ai omorât-o.
Ed, poți să rămâi pe fir? Trebuie să luăm o pauză.
Sunt Fran Ambrose la KTK, "La taifas cu orașul."
Revenim în câteva momente.
Nu vreau să par nepoliticoasă, doctore, dar Ed e puțin ostil față de tine.
- Norman. - De aceea îți ignoră întrebările.
Poate că ești mai bine antrenată să discuți cu oameni de genul ăsta.
Sunt doar o tipă care are o emisiune, dar eu cunosc omul.
- Și indiferent ce e Norman Bates, e tot om. - E două persoane.
Unul vorbește ca un poet, iar celălalt înjunghie femeile la duș.
Cică Bates a plecat din oraș, cu mulți ani în urmă, după ultimele crime de la motel.
Spune că locul e o ruină.
Te-ai gândit să îl întrebi pe Norman când a plănuit crimele astea?
Fran a spus că ar trebui să păstrăm asta, ca fiind "problema" noastră.
Doctore, ce-ar fi să nu te mai implici de acum?
- Îmi ceri să plec? - Nu. Ellen îți va face o cafea și voi...
Vei interoga un criminal psihopat fără ajutorul unui profesionist?
Poate că s-a săturat de atâta ajutor din partea profesioniștilor!
Poate că are nevoie de cineva care nu e profesionist.
Vrei să fii responsabilă de ceea ce va face după ce îți va închide telefonul?
Îți sugerez să depistezi de unde sună și să anunți autoritățile.
În primul rând, nu putem depista apelurile. Și în al doilea, nu cred că îmi place
atitudinea ta.
- N-am să fiu părtaș la așa ceva! - Stai puțin!
Ori faci ca mine, ori ca tine!
La revedere, doctore. Îți mulțumim că ne-ai lăsat să îți prezentăm cartea.
Nu-mi vine să cred!
Ați fi în stare să permiteți să fie uciși oamenii de dragul rating-ului?
- Rating-urile n-au nimic de-a face cu asta! - Pentru mine au.
Poate că îl putem ajuta. Vreau să îi aud povestea. La fel și ei.
Fă-o în felul tău și vei eșua! Vei avea în cârcă crima aia.
Fran Ambrose vrea să stea de vorbă cu tine. Sună la KTK,
1-800-555-TALK.
Ed? Te-am pierdut, nu-i așa?
Ed?
Nu ți-aș închide telefonul așa. Te consider o prietenă.
- Sper să fie așa. - E târziu. Soția mea trebuie să sosească.
M-a rugat să pregătesc cina în seara asta. E ziua mea de naștere.
- Unde ai cunoscut-o pe soția ta? - La azil.
Ce romantic.
- Și ea era pacientă? - Nu. Lucrează acolo.
E psiholog. Una din cele mai bune.
Am știut din momentul în care am văzut-o. I-am spus: "Tu vei aduce liniște
multor suflete chinuite."
Și nu mă dădeam la ea doar. Mă place pentru asta.
Deci te-ai îndrăgostit de ea la prima vedere?
Pentru ea așa a fost. Dar mie mi-a trebuit mai multe întâlniri.
- Cât de repede v-ați căsătorit? - Nu prea repede. Eu am tot ezitat...
Așadar, voi ați trăit fericiți în casa voastră de atunci înainte?
E casa ei. Dintr-o căsnicie anterioară.
Ce s-a întâmplat cu dr Richmond? Nu l-am mai auzit de ceva vreme.
A trebuit să prindă un avion. Lansările de cărți sunt obositoare.
Locuiți lângă instituția unde lucrează?
N-ar trebui e să revenim la subiectul emisiunii tale?
Da. Cum ți-ai...
omorât mama?
Încet.
Mă întreb și sunt sigură că și ascultătorii noștri se întreabă asta:
Care a fost picătura care a pus capacul? Dintre toate lucrurile pe care ți le-a
făcut mama ta, ce te-a determinat să faci crimăa?
A început în seara când l-a adus acasă pe omul ăla, pentru prima dată.
Bună dimineața, bună dimineața.
Asta e o dimineață pe care nu mi-o vei strica.
Mănâncă-ți micul dejun și pleacă. Nu vrei să întârzii la școală.
Stai puțin!
Ne-ai văzut, nu-i așa?
Ce vrei să spui?
Erai la fereastră când am ajuns. M-ai văzut pe mine și pe Chet, nu-i așa?
- Chet? - Chet Rudolph.
Ne căsătorim, de îndată ce divorțează el.
Unde l-ai găsit? De când umbli în baruri ieftine?
Chiar e barman.
A fost, de fapt. Va începe să lucreze aici,
la motelul nostru. Va și locui aici,
în casa mea.
Așa că ar fi bine să te obișnuiești cu asta.
Bună dimineața, scumpule.
Salutați-vă unul pe altul.
- Salut, Normie! - Dă jos halatul tatălui meu!
N-am chiloți.
Vezi tu, Norman...
Un bărbat vrea să fie dezbrăcat în preajma unei femei, doar când vrea să facă sex cu ea
În orice alt moment, e lipsă de respect.
E bună pâinea!
Ce băiat sensibil.
Nu aveai de gând să-i dai o șansă, nu-i așa?
N-a meritat-o.
E bine aici. Iarba e moale. Nu va durea așa rău, când mă vei lovi.
Haide, Norman!
Îmi cer scuze. Câteodată, nu-mi cunosc nici eu puterile.
Acum haide și lovește-mă înapoi, da?
Haide. Să fim chit.
Ce s-a întâmplat, Norman? Haide!
Nu ești fată, nu-i așa?
Știi, mama ta a jurat că ești băiat.
Și a spus că nu ești nici prea dotat.
- Așa a spus! - Taci!
Copilul are potențial.
Ed, ești acolo?
Mai ești alături de noi, Ed?
Sunt Fran Ambrose, la KTK AM 490.
Revenim imediat. Buletinul meteo al KTK anunță furtună...
- Am sunat poliția din Fairvale. - Și?
Au părut foarte amabili, până am întrebat unde a fost trimis Bates. Apoi au spus:
- "Ne pare rău, sunt informații secrete." - Cunosc stilul ăsta.
Vrei să sun din nou la ziar? Să vedem dacă ne pot ajuta?
E prietenul tău, Ed!
Bine ai revenit, Ed. Îți mulțumim că ai rămas alături de noi.
Sigur.
În legătură cu chestia că trebuie să omori din nou...
- Mama ta te pune să faci asta? - Mama nu are nimic de-a face cu asta.
Nu direct. Dar mereu a avut și va avea o influență mare în comportamentul meu.
La urma urmei, am sămânța ei în mine.
După ultima crimă, de acum patru ani,
crime, la plural,
am vrut fie să fiu executat, fie închis pe viață,
ca să nu mai fac rău nimănui.
Am vrut să protejez lumea de binecunoscuta sămânța rea, cunoscută ca "Norman Bates."
În loc de asta, m-au trimis într-un loc care seamănă cu Sedonia...
Aceeași terapie dificilă, aceeași fază de reintrare în societate.
Ce vreau eu să știu, e de ce vrei să îți ruinezi această viață minunată a ta?
Nu știu pe cine intenționezi să ucizi,
dar oricine ar fi, merită să pierzi totul pentru asta?
Pentru că asta se va întâmpla
când vei fi prins. Și vei fi prins dacă nu mă lași să te ajut.
- Mă ajuți să nu fiu prins? - Nu cred că vrei să riști asta.
Nu cred nici că vrei să dai cu piciorul acestei noi vieți pe care o ai.
Cred că vrei să te opresc.
Te înșeli și îți pot dovedi asta, închizând telefonul.
Haide să îți dăm o pauză, Ed. Am să preiau un alt apel.
Poți să vorbești, Andrew, ne sună pentru prima dată, din Stockton.
Sunt curios, dacă a ucis această fată doar pentru că a vrut să facă sex cu el...
Nu cred că discuția despre victimele din trecut e productivă.
Victime?
A doua a fost o femeie mai în vârstă.
N-ai avut o emisiune recent despre tineri și bătrâne?
Nu știu cum am ajuns în mașina ei la ora 2 dimineața.
Scumpule, ai o limbă ca memoria unui elefant.
Nu, stai...
Lasă-mă să-mi trag sufletul, da?
- Dumnezeule! - Ce e?
Am uitat. Trebuie să-i dau mamei medicamentul de la ora 2:00.
Vin imediat.
Apoi am să te duc într-un loc cu adevărat intim.
Vorbești serios?
- De ce ai adus-o aici? - N-am adus-o eu.
Nu o minți pe mama ta! Știu ce orgii faci.
- Nu te-aș minți! - Ba da! Toți bărbații își mint mamele
când e vorba de ieșirile lor. Nici tu nu ești diferit!
Condu, târfo!
Nu!
Oprește-te!
Nu!
Planul tău de a omorî pe cineva... Ai de gând s-o faci din nou?
Ai spune că mama ta te pune să o faci?
Mama mea nu mai e aici. Mama e moartă.
- Pari supărat în privința asta, ești? - Nu prea. Faptul că vorbesc cu tine,
- m-a ajutat mult. - Vrei să spui că acum nu îți mai dorești
să omori așa tare ca atunci când ai sunat prima oară?
Nu mai simt golul ăla așa tare.
Cred că l-ai simțit destul de tare, din prima zi.
Nu l-am simțit decât atunci când am văzut-o în sicriu.
A fost în regulă când a fost la morgă.
Dar când au adus-o acasă, în chestia aia, când am văzut-o,
m-a luat o durere, pe care aș asemăna-o cu o durere de cancer.
Trebuia s-o am înapoi, prin orice metodă aș fi putut.
Tipul de la morgă i-a pus o perucă, din cauza efectului stricninei.
Dar trebuia s-o am, chiar și fără părul ei frumos.
Aveam un hobby, taxidermia. Era o pasiune.
I-am făcut atâtea păsări și animale, care păreau că s-au întors la viață,
așa că, nu aveam de ce să nu îi fac asta și ei.
Matricidul, poate e cea mai grea crimă de suportat,
cel mai greu de suportat pentru fiul care o comite.
Norman, ieșim din emisie la ora 10 fix.
Vreau să te gândești cum se va simți soția ta, când o va suna poliția să vină la secție
sau la spital, sau la morgă. Poate că de data asta victima va riposta.
Poate tu vei fi acela care sfârșește mort. Și ce pierdere îi vei provoca ei.
Și-a pus încrederea în tine, Norman. Crede în tine.
Trebuie să fie așa! S-a îndrăgostit de tine când erai într-un azil de boli mintale
iar acum tu îi înșeli încrederea și o vei sfărâma în bucăți?
Nu-mi pasă. Merită să moară.
Vrei să spui că... Îți vei ucide soția?
Sună la ziarul ăla. Spune-le că e o problemă de viață și de moarte!
Norman, Norman, de ce? Ai spus că merită să moară. Cum?
Ce a făcut să merite să plătească cu viața ei?
Și-a permis să rămân însărcinată!
Am crezut că am convins-o
ce greșeală ar fi să avem un copil. Cu mult înainte să ne căsătorim i-am spus:
"Fără copii, Connie. Am ucis aproape o duzină de oameni."
"S-ar putea să fiu bine acum. Dar nu m-am tratat. Nu voi fi niciodată."
"Sunt încă cel ce am fost. Genele mele sunt cele ce le-am luat de la mama mea."
"Sunt încă sânge din sângele ei!"
I-am spus că genele Bates, se sfârșesc la mine. Și în final, a zis, "Bine."
Nu se poate să fi rămas însărcinată din greșeală?
Când m-a sunat, tocmai vorbise cu doctorul. A zis că nu mi-a spus
că nu și-a mai luat pastila, pentru că nu a vrut să nu mai fac dragoste cu ea.
Asta am crezut mereu că facem, dragoste.
Dar nu era plănuit să aducă pe lume încă un monstru.
Așadar, a plănuit singură asta, după ce i-ai zis toate chestiile astea.
Nu crede că problema mea poate fi de natură genetică.
Oamenii de știință au dovedit că această boală pe care o am
e genetică. Dar ea nu vrea să creadă asta.
Ce se așteaptă să faci? Îți cunoaște trecutul.
Spune că are încredere în mine.
Norman, mai avem doar câteva minute. Dacă nu terminăm discuția până atunci,
mai rămâi pe fir? Putem vorbi la telefon în continuare.
Vezi tu, Norman, eu nu cred că vrei să îți omori soția.
Cred că de aia ai sunat. Și slavă Domnului că ai sunat, deoarece încă nu e prea târziu.
- Ba da e. M-am hotărât deja. - Dar poate Connie încă nu s-a hotărât.
Poate să întrerupă sarcina.
A spus că nu ar omorî o viață din ea, nici măcar să o salveze pe a ei.
Acolo e Dumnezeul vostru!
Mama ta nu mai e aici. Astea sunt vorbele tale. Îți amintești? Nu-ți poate spune
- ce să faci acum. - Așa e. Acum o voi face cu mâinile mele.
Exact ca prima dată.
Du-te jos și vezi ce-l reține pe băiatul ăla. Mi-e sete! Abia mai înghit.
Nu putem face asta acum, nu-i așa?
A ajuns.
- Nu zici nimic de kimonoul meu? - E ademenitor.
Ademenitor?
- De unde-și ia băiatul ăsta replicile? - Nu de la mine.
Pornește radioul, vrei?
Ce e?
Nu!
E otrăvit!
Nenorocit ce ești!
Ești mort. M-ai auzit? Ești mort!
Omoară-l! Omoară-l pe nenorocit!
Norman!
Norman, vei rămâne pe fir?
Vei rămâne pe fir?
- Te rog, după ce închizi... - Ăsta e finalul emisiunii lui Fran Ambrose.
- Ce ai spus? - Am spus ca emisiunea s-a terminat.
Norman! Norman!
Norman!
Spitalul San Joaquin...
E pentru tine.
- Ia tu mesajul. - E soțul tău.
Mulțumesc.
Norman?
- Vii repede acasă? - Tocmai plecam. Vrei ceva?
Nu veni acasă. Ne întâlnim acasă la mama mea.
- Unde? - M-ai auzit.
- De ce? - E ziua mea, nu-i așa?
- Da, dar... sună puțin morbid. - Am să închid și merg acolo.
- Te aștept, Connie. - Norman, stai!
Doar eu și umbrela mea de încredere.
Norman.
Norman!
Ce facem aici?
Haide!
Te-am păcălit, a trebuit s-o fac. Nu mi-a plăcut, dar nu am știut
cum s-o fac în altfel.
Te iubesc atât de mult.
Vreau să avem un copil atât de mult...
Norman, nu vezi?
Ne vom iubi copilul.
Dragostea noastră îl va face să crească puternic și sănătos.
Dar dacă eu nu am să-l pot iubi?
De ce să nu poți? Poți să iubești! Poți!
Mă iubești pe mine!
Încetează!
Stai!
Nu ai încredere în mine.
Toată încrederea aia...
Connie!
Nu!
Uită-te la tine!
Nu ești persoana pe care o cunosc eu, Norman.
Nu ești ucigaș, Norman.
Copilul nostru nu va fi un monstru.
Eu nu contez? N-am distrus copilăria vreunui copil. N-am luat viața nimănui.
Te iubesc. Copilul nostru te va iubi. Dă-ne o șansă!
Gata cu vărsarea de sânge, Norman!
Te rog, gata cu vărsarea de sânge!
Așteaptă în mașină.
- Am să mă scap de trecut. Pentru totdeauna - Cum?
Ar fi trebuit să te omor când ai fost în pântece!
Ce e, Norman? Nu ești fată, nu?
Norman! Norman!
Nu te fac să te simți jenat, nu-i așa?
Pleacă!
Connie!
N-ai puțin respect pentru cei morți?
Ajutor! Să mă ajute cineva, vă rog!
Nu!
Norman!
Sunt liber!
Lasă-mă să ies de aici! Norman! Mă auzi, băiete?
Lasă-mă să ies!
Traducerea și adaptarea: OZapacita © 2010